Tjuvskytt!
Stoppa tjuvskytten!
Där är han!
Fånga tjuvskytten.
Tio mark till den som fångar det kräket.
Efter honom! Ta honom!
Ta honom!
Det är mjölnaren Much som flyger ut ur skogen.
Sir Robert, rädd mig.
Framåt!
Sätt fart! Vi har honom!
Sätt fart!
Lugn.
Vad har vi här då, mr Miter?
Much är traktens mjölnare, men han har visst malt mer än säd.
Det är tjuvskytten, sir Miles.
Och det är inte första gången.
Vet du vad straffet är för att tjuvjaga kungens hjortar två gånger?
- De kan sticka ut ögonen på mig. -Gör något.
- Låt honom vara. -Vem är du?
- Han är tjuvskytt. -På min mark.
Han får gärna jaga här. Han är en värdefull samhällsmedlem.
Och vem är ni egentligen?
Sir Miles Folcanet, gäst hos baron Daguerre, som äger marken.
Den tillhör inte någon sluskig saxare.
Ni och ert folk kanske har stulit mitt land och byggt era stora slott-
-men jag är fortfarande Sir Robert Hode, earl av Huntingdon-
-och denna mark är fortfarande min.
Bara som vasall till din herre, och min värd, baron Daguerre.
Men jag har hört att du, Sir Robert Hode, är baron Daguerres vän.
Vad sa han? "Hans lilla husdjur?"
Jag beordrar dig att släppa honom och att lämna min mark.
Jaså du?
Släppa honom?
Ja, vi kan göra som du föreslår-
-men han tjuvskytten skulle då ha kvar sina ögon att tjuvjaga med.
Och ni, sköna dam, önskar ni att mjölnaren ska mista synen?
Mina önskningar är mina hemligheter, Sir Robert.
Jag avslöjar dem inte alla riddare som korsar min väg.
Nu räcker det. Vi följer lagen. Miter!
Släpp honom.
Ni borde jaga några barn som har luktat på kungens blommor.
Du kan skära av deras näsor.
Och du kan titta på.
Much, gå härifrån.
Jag släpper väl honom då. Tack för din lektion i saxisk rättvisa.
På måndag morgon står du inför baron Daguerre-
-och då ska du få smaka på vår normandiska rättvisa.
Du har förolämpat hans gäst.
Han kommer inte att vara nådig.
Du skulle kanske inte ha sagt nåt.
Kallade han dig det?
- Mitt husdjur? -Baron Daguerres lilla husdjur.
Vad är det som är så roligt?
Jag trodde du bara brydde dig om flickor och vin-
-och så trotsar du Miles för en halvdöd saxisk tjuvskytt.
Jag förstörde visst hans roliga. Han ville sticka ut stackarens ögon.
Normandisk rättvisa kallade han det.
Jag är tvungen att låta piska dig på måndag morgon.
Det kan du inte göra. Jag är en earl.
Stig ner från dina höga hästar, Robert.
- Jag ska försöka undvika det. -Försöka?
Folcanet vill ha sin underhållning.
- Du gjorde honom till åtlöje. -Jag låter dig inte piska mig.
Måste jag påminna dig om att medan din förfader bara var pirat-
-så var min förfader kungens kansler?
Berättade jag det för dig?
Det är sant. En pirat.
Men det var i förtroende, Robert. Du får aldrig yppa det offentligt.
Aldrig. Ditt kast.
Jag har också min stolthet.
God kväll, Marian.
- Vem vinner, farbror. -Robert förstås.
Har ni träffats?
Sir Robert verkar aldrig förlora.
Det påstår han åtminstone.
- Farbror? -Hon är min brors dotter.
Han dog på Cypern, så jag blev hennes förmyndare.
Ska hon bo här?
Hon är härför ett bröllop.
- Vems bröllop? -Hennes, och Miles.
Folcanet?
Hon har ärvt en stor förmögenhet. Den blir hennes hemgift.
Om hon gifter sig med Miles har han lovat att visa mig stor tacksamhet.
Pengar, pengar, pengar...
Vem tränar de på att döda, Rob?
Vem ser de när de stöter med sitt spjut?
Mig och dig, Rob. Mig och dig.
Just nu gäller det mest mig.
Nästa gång får du stå för det heroiska.
Du får inga problem med Daguerre.
Händer det något intressant där ute?
Se efter ordentligt.
Men låt honom inte se dig.
Sir Robert Hode, earl av Huntingdon.
Anklagelserna?
Förolämpning av rikets riddare och motstånd mot kungens lag.
Motstånd mot kungens lag?
Sir Robert, uppför er.
Baron Daguerre, jag ber rätten om ursäkt för alla brott jag begått-
-mot tronen eller mot Sir Miles Folcanet.
Jag ber om ursäkt med största uppriktighet och ödmjukhet.
Utmärkt.
Rätten accepterar er ursäkt, vilket säkert även Sir Miles gör.
Ni kan resa er, Sir Robert.
Ett ögonblick.
Tillåt mig påminna rikets förste baron om-
-att normandisk lag kräver olika domar för olika frågor, Sir Roger.
Detta gäller två överträdelser.
Jag har förlåtit Sir Roberts förolämpningar mot mig-
-men då jag vill lägga detta bakom mig måste jag lyfta fram lagen-
-som kräver olika domar i olika frågor.
Denne man försökte hindra kungens mannar från att göra sin plikt.
- Ett hemskt brott. -Koncentrera dig.
- Och vilket straff kräver lagen? -Offentligt kroppsstraff.
Prygel.
- Jag föreslår vid slottsporten. -Jag kan inte behandlas som en tjuv.
Ni kanske är en saxisk earl, men saxarna styr inte England längre.
Jag kräver min rätt till tvekamp. Jag utmanar Sir Miles Folcanet.
- Jag ska döda honom. -Tystnad!
Sir Miles, Robert Hode ska piskas-
-men endast med ett piskrapp. Det är min dom.
Din förrädiska, lögnaktiga...
Nu räcker det, Hode! Fem rapp, och jag får äran att utdela dem!
- Vad vet du om ära? -20 rapp!
- Varför inte 100? -20 räcker. Du är för vild.
Vild? Mycket värre än så.
Jag är en dåre. Jag trodde att du var ädel.
Skåda de ärorika normanderna.
Den förnäma baronen, vars förfader inte var annat än en pirat.
Från bandit till domare på ett ögonblick.
En gång i tiden våldtog och plundrade de. Nu kräver de in skatter.
Normandisk skatt på saxisk mark.
Normandisk skatt på saxisk säd.
Normandisk skatt på saxisk frihet.
Låt oss böja oss inför förändringens mirakel.
Från pirat till blodsugare på ett normandiskt ögonblick!
Släpp honom!
Robert Hode, fjärde earlen av Huntingdon-
-med de befogenheter konungen givit mig-
-fråntar jag dig härmed din mark, din titel och alla dina ägodelar.
Från denna dag står du utanför lagen.
Och som fredlös kan den inte skydda dig.
Alla som gömmer eller skyddar dig-
-anses vara förrädare.
Eftersom du är av adlig börd-
-ska dessa konsekvenser granskas av konungens domare.
Tills dess ska du fjättras i tornet-
-i Daguerreslottet.
Har du något mer att säga.
Då så.
Håll tillbaka dem!
Stopp!
Beordra dem att backa.
Gör som han säger! Backa!
Grip dem!
Du borde ha dödat honom.
- Du borde ha knipit igen. -lgår var jag en hjälte.
Bestäm dig.
Fortsätt!
Där uppe!
På bröstvärnet!
Jag vill ha dem vid liv!
- Skjut inte! -Sparka ifrån!
Sparka ifrån!
Ställningen faller!
Hissa upp bron!
Hissa den!
- De kommer! -Hissa bron!
Hissa bron!
Kom igen!
Efter dem!
Sänk bron!
Låt mig gissa. Hästarna har sprungit hem?
Ja, hästarna har sprungit hem.
Gratulerar.
Tack.
- Jag är utsvulten. -Jag också.
- Det regnar. -Det regnar.
Om jag ändå inte fått dig att försvara mjölnaren.
Om jag ändå inte hade lyssnat.
Jävla normander!
- Är du bra på att gå baklänges? -Det har jag aldrig behövt testa, lillen.
Lillen?
- Han gillar inte att få öknamn. -Och vad gör du, gnagarnylle?
Jag följer med honom och begraver alla som ger honom öknamn.
Gnagarnyllet verkar tro att du är tuff, lillen.
Rob.
- Vad är det här? -Ge mig svärdet.
Barnsdaleregler. Du är i Yorkshire nu.
'Kom igen! Snyggt!
Drottningen till kungen sa, i deras gemak-
-varför, käre make, har du en så liten sak?
- Du är bra ful, grisnylle! -Ja, och envis.
- Hjälp! -Han kan inte simma!
Hjälp! Will!
Hjälp!
- Hjälp! -Här, Rob!
Rob!
Hjälp!
Upp med dig nu, lillen.
Och i med dig, bjässen!
- John Little. -Rob...
Robin Hood.
Det här är Will.
Will Scarlett.
Så vad gör ni två här? Ni är inte tiggare.
Vi blev lite oense med normanderna.
- Hoppas ni dödade några. -Ja, vi är fredlösa.
Är ni hungriga? Frusna, blöta och hemlösa?
- Och är ni pålitliga? -Så pålitlig man kan bli.
Det är bäst för er. Hursomhelst gillar jag er.
Till och med han. Kom.
Mat!
Ni har väl hört talas om Stepthrough.
Kom ihåg att ni är mina vänner från Pontefract.
Och ni är tjuvar.
Soppan doftar gott.
Sam, det här är Robin och Will.
Sam är snickare. Miter försökte pressa honom på mer skatter.
Jag vägrade betala, så de skruvade loss min sugarm.
- Välkomna -Tack.
När den är färdig, Will.
Vi tvingas bo som fladdermöss i grottor.
Much!
Nya vänner. Det här är Robin Hood-
-och Will Scarlett.
Om du säger det så.
- Goddag, Robin. -Du har glimten i ögat.
Bättre det än spetsen på en dolk, min vän.
Du är mycket välkommen, Robin. Och Will... Scarlett?
Ja, Scarlett.
Jack och Charlie-
-det här är Robin Hood, påstår han.
Jack och Charlie, Runnel pojkarna.
Stygga gossar.
Jag behöver lite öl.
Vem av er tjuvar har stulit min öl?
Hur hamnade du här, John?
Jag förälskade mig i en normands dotter, och hon i mig. Vi rymde.
Han brände ner mitt hus medan mina föräldrar och bröder sov i det.
Hon blev fångad och torterad-
-och jag gömde mig i skogarna.
Jag vandrade bara runt. Jag har slagit mig ned nu, här i Sherwood.
- Frukost? -Inget dumt ställe, eller hur?
God morgon.
Sluta dregla. Här finns inget till er. Köket är stängt.
En måltid är allt ni får. Regler är regler.
Det är sant. Ni måste dra vidare om ni inte kan något vi inte kan.
- Vad kan ni göra? -Göra?
Jag kan skjuta... lite.
Det låter väl bra, Harry?
Charlie, sätt upp en käpp.
Om ni träffar närmare än Harry så får ni stanna.
Den där lilla pinnen? Jag ser den knappt.
Sikta på närmaste träd, snygging.
Han nuddar den!
Kila iväg nu, snygging.
Titta! Han klöv den!
- Det är ett mirakel, Robin. -Det hänger på långfingret.
Långfingret, Harry.
Vad blir det till frukost?
Ingen är ensam här. Vi delar grottorna, vattnet och elden.
Och inget annat. Vi delar inget byte, om vi inte rövat tillsammans.
Förstått, snygging? Eftersom ni är så duktiga tjuvar klara ni er väl själva?
Om ni inte vill följa med mig.
- Vart? -Great North Road.
- Se om det händer nåt där. -Visst, vi följer med.
Ni är nya, så förvänta er inte en full andel av bytet, snygging.
Jag gillar inte det namnet.
Jaså? Vad sägs om gullet då? Du gillar inte namnet, jag gillar inte dig.
Knip igen, Harry. Hallå!
Du får med mig att göra först!
- Du har förolämpat min gäst. -Tillåt mig, John.
Jag är visst populär.
- Vem börjar? -Jag.
- Jag. -Vi får singla slant.
Har du ett mynt, Will.
Visst, Rob.
Bra. Krona så vinner jag, klave så förlorar John.
Jag håller ögonen på dig.
Jag vann visst, John.
Du lär dig snabbt.
- Är ni intresserade av stora pengar? -Ja!
Då bör vi testa Hucknall Road istället för North Road.
Sir Thomas Mansfield håller jakt imorgon-
-och Miles Folcanet kommer att rida dit idag med börsen full av silver.
Och hur vet en hederlig tjuv något sånt?
L likhet med många andra tjuvar blev jag inbjuden.
Sir Miles, vilken härlig morgon för en ridtur i skogen.
- Jag väntade mig inte att se dig här. -Nej, det förstår jag.
Och den sköna Marian. Jag beklagar verkligen inte vårt lyckliga möte.
Det kommer du snart att göra. Fånga honom!
Anfall!
Synd, jag började just njuta av jakten.
- Den är inte över än, Miles. -Kasta svärdet. Nu är du fast.
Vi kan undvika onödig blodspillan om du kastar ditt svärd.
Gör det, och sitt av era hästar.
Ta deras kläder.
Sätt fart!
Så du har sjunkit till din sanna nivå, Hode?
Och du skulle vara en earl?
Du är bara ännu en tjuvaktig saxare.
Säg mig, Miles, hur är det med såret?
Det kommer att läka.
Men vissa sår läker aldrig.
Hälsa Daguerre det.
Hälsa min kära vän-
-att vissa sår-
-aldrig läker.
Försvinn.
Min blivande make surar.
Jag tycker han ser ganska glad ut.
God morgon, Marian.
- Jag måste vidare. Min båge ska... -Repareras
Precis.
- Hur går det med bröllopsplanerna? -Bra, tack.
Vad tänker du göra med mig? Binda mig?
- Kanske lite prygel? -Hur många rapp?
- Så många som krävs. -Och sedan?
Det beror på. Har du fått smaka piskan förut?
- Ingen har fått mig att böna och be. -Då har du aldrig fått riktig prygel.
Du är fri att ge dig av, eller stanna, om du har något att erbjuda.
Vad kan jag erbjuda den som har allt?
- Lek inte med mig. -Du är så stilig när du är arg.
Rid och sy ihop din hjältes hals.
Ge mig 50 man så ska jag utplåna ohyran från skogen.
Räcker 50 man till en enda räv?
Jag hade honom nästan idag. Om vi varit själva hade han tiggt om nåd.
- Men jag var omringad. -Jaså?
- Ja, jag kunde inte... -Du kunde inte hitta ditt svärd?
Min käre hjälte.
Jag skickar inte 50 man att dödas i ett bakhåll i skogen-
-men vi ska fånga honom.
Dessa fredlösa är ett hot mot freden i Barnsdale-
-och skogarna i Doncaster, Blyth och Sherwood.
Vi måste höja skatterna på grund av honom.
Det lär göra honom mycket populär.
Jag ska utfästa en enorm belöning för hans huvud på ett fat.
De kommer att ange honom. Och om de inte gör det-
-så hänger vi några av dem.
Bra. Mycket bra.
En framtung abbot kan förgylla dagen.
Det där är min lunch!
Du ser ut att ha ätit alla dina syskon till frukost, och en hönsgård till lunch.
Det är så jag lever.
Jag äter kyckling för att göra benen till reliker.
Aposteln Petrus lillfinger, bara tre mark.
Jungfru Marias stortå för tio mark.
För pengarna köper jag mer kyckling för att få fler ben. Jag hatar kyckling!
Ligg kvar, det är bra för matsmältningen.
Låt mig ställa mig upp så ska du få!
Jag förvägrar aldrig någon en strid.
Ska jag välsigna dig nu eller när du är död?
Kom igen!
Du store!
Så du är Robin Hood?
- Mycket skickligt. -Tack.
Ge mig dina pengar så slipper jag bena dig.
Jag måste tyvärr göra dig besviken.
Sen när har ni munkar inga pengar?
- Ni blodsugare är alltid börsstinna. -Inte jag, min vän.
Abboten kastade ut mig för att jag dödade hans brorson.
Det är därför jag säljer helgonreliker.
Vill nån ha sankt Vitus språngben? Det han dansade på.
Men eftersom du kan hantera ett svärd så kan du få sluta dig till oss.
Och få ett pris på mitt huvud också?
Mr Hood har ett pris på sitt huvud. De vill hänga dig.
Miter testar repet på kolarens barn för att få föräldrarna att tala.
Det här kanske kan lossa några tungor.
Jag upprepar, den som har information-
-som leder till att denne Robin Hood tillfångatas får en stor belöning-
-och får även se sina barn växa upp.
Sätt fart!
Ni två, titta vilka som är här!
Jag är här, mor!
- Vad är det? -Daguerre har överlistat oss.
Han vänder folket mot oss med mutor och hot.
Han vet att någon kommer att prata.
- Då måste vi vara ännu slugare. -Ja.
Vi rider till Nottingham i slutet av månaden.
Hör upp! Jag rider till Nottingham nästa tisdag.
- Vem följer med mig? -Nottingham?
- Du är galen! -Okej, Harry.
Du slipper. Vilka följer med?
Sam.
Just den vi behöver. Kan du tillverka kistor?
Om jag kan tillverka kistor? Ar broder Tuck hungrig?
- Aj! -Inte för hårt.
- Hon ska gifta sig, inte torteras. - Är det någon skillnad?
Här har vi ju bödeln i egen hög person.
Det är bara hans svarta huva som saknas.
Du ser strålande ut, kära du. Blir allt klart till den sjunde?
Absolut inte. Den här gräsliga trasan passar mig inte.
Färgen får mig att likna en häxa.
Och den kliar. Med andra ord så duger den inte.
Mycket omedgörligt av den.
Jag tycker du ser strålande ut i den.
Det bevisar att jag har rätt.
Om ha tycker att den är fin så måste den vara hemsk. Han har ingen smak.
- Men du skulle passa i vad som helst. -Och inget omdöme heller.
- "Passa i vad som helst?" Ännu bättre utan något alls antar jag?
Han är primitiv, osmaklig bock.
Marian, du kan inte fortsätta så här.
- Precis. -Du vet vad jag menar.
Farbror, jag visar mig inte i den här. Vi måste börja om från början.
- Då måste ju bröllopet skjutas upp. -Så hemskt.
Peregrine, kom tillbaka imorgon.
Hjälp mig tala med henne senare, när det här är klart.
Vi kanske kan talas vid i enrum?
- Här och nu. -Jag är inte van vid att böna och be.
- Det är inte min styrka. -Nej, du får alltid som du vill.
Men jag bönar och ber nu.
- Det skulle göra mig så lycklig. -Ja, din lycka är förstås viktigast!
Och jag skulle erövra världen för att göra dig lycklig. Strida mot turkarna-
-och ta strid mot tusen hedningar...
för att få dina ögon att le.
Besegra din egen liderlighet, Miles.
Bekämpa din egen dåraktiga girighet-
-och dra ut i strid mot vem du vill, långt härifrån! Jag vill inte ha dig.
Låt mig vara ifred, farbror.
Du ska gifta dig med honom-
-den sjunde.
Nicole.
Lådan kan inte vara tung. Den är inte full än.
Vem står på tur? Färgaren.
- Här inne. -Låt febern lämna honom, Herre.
Dräp demonerna i hans blod.
- Var är din make? -Skona honom.
Han har varit sjuk i tre veckor.
Han har demoner i blodet.
Låt mig gissa. Ni kan inte betala skatten.
Arrestera oss inte, Sheriffen.
Ta mig. Gör vad ni vill med min kropp.
- Inte igen. -Igen?
Jo, igen!
John!
- Hitåt! -Nej, hitåt!
Skatterna!
De har skatterna!
Ta tillbaka kistan!
Kistan!
Stoppa dem!
Stanna!
Kistan!
Vad glor du på?
Sam Timmons, vår kistbyggare!
Vem behöver två armar? Jag kan slå dem med en arm bakbunden.
Jag tänker aldrig äta kyckling igen.
Från och med nu blir det påfågel som simmar i sås.
Nej, svanbröst i vinsås.
Vi har dött och hamnat i himlen.
Du skulle aldrig komma in.
Så det är det här som gör baron Daguerre så snäll och munter?
101,102...
Jag gillar det inte, Rob. Det känns inte rätt.
Det är inte bara byte vi stulit från rikt folk. Det är fattigfolkets skatter.
Som bönder, murare och vävare har slitit sig blodiga för.
- Det är deras pengar. -Jag tänkte inte på det.
Idiot! Du gjorde honom rik!
Vem kunde ana att de skulle stjäla kungens skatter...
Vem kunde ana att han skulle störa kungens katter?
Nu räcker det!
Det är alltså hans strategi. Robin Hood struntar fullständigt i pengarna.
Det är oss han är ute efter.
Och tack vare dig, Miter, har han satt dit oss.
Vem samlades dessa skatter in till? Prins John.
Just nu reser han runt i landet för att samla in sina pengar.
Och när prins Johns mannar kommer hit-
-vad har vi då att ge dem?
Inget. Och vi kan inte driva in fler skatter.
De har inget kvar. Var ska kungen få sina pengar från?
Från mig!
Från mina skördar.
Mina silverbägare.
Kläderna jag står och går i!
Och vem skrattar åt oss? Den fredlöse Robin Hood!
Vad spionerar du på?
Nu kommer han.
Sätt fart!
Upp med dig!
Kom nu.
- Stå upp! -Jaha...
Vad är du för slags frukt, eftersom du kommer från ett träd?
- Du ser bekant ut. Vad heter du? -Martin Martin Pryde.
Jaså, Pryde? Jag gillar det. Ar du från trakten, Martin?
Har du suttit i fängelse?
Vad kan du vilja en bunt fredlösa tjuvar och mördare?
Jag kan rida och jag kan skjuta.
Vad säger ni? Ska vi ge honom frukost?
För att göra dig förtjänt av frukost måste du klyva de här.
- Sitt upp. -Vart ska ni?
Bry dig inte om det. Klyv ved så får du äta.
Låt oss be.
Amen.
Jag ber om ursäkt om stålet är kallt.
Välsigna mig, fader, för jag har syndat mycket, och jag gör det igen.
Idag tar du upp en särskilt kollekt till sankt Robin.
- Det finns ingen... -Robin, fader.
Säg att som symbol för hans fattigdomslöfte-
-avstår kyrkan allt guld och silver, även det i fickorna.
Säg det, om du inte vill bli mer nunna än abbot.
I dag...
Idag, till minne av sankt Robin-
-avstår vi allt guld och silver som en symbol för hans fattigdomslöfte-
-och vi ber om generösa bidrag.
Detta är en dödssynd, mitt barn!
Förlåt oss våra skulder, liksom vi förlåta dem oss skyldiga ära.
Hälsningar från broder Tuck.
Aposteln Petrus lillfinger. En äkta relik som skyddar mot slag, pest och...
ovårdat språk.
Då tar vi oss en titt.
Baron Daguerre, jag ska besöka slotten i Pontefract-
- Ripon och York idag. Jag kan inte vänta på dina ursäkter.
- Hans Majestät prins John... -Hans Majestät?
Rikard lär knappast återvända. Prins John kröns snart till kung.
Hans Majestät ber dig att överlämna hans skatt-
-på totalt 50000 mark-
-till honom personligen den 12 december.
Gerald... Lord Tewkesbury.
Jag kan inte driva in mer. Folket är utfattigt och de hatar oss för...
Skatter ska hatas av vissa och spenderas av andra.
Du har ett stort slott, en storförmögenhet-
-lador fulla av säd, källare fulla av vin-
-och kistor fulla av silver.
Det är ditt val.
Lodwick.
Jag vill se Robin Hood i kedjor iden här salen.
Miter! Fördubbla belöningen.
Nej, tredubbla den! Gör den oemotstândlig!
Lodwick...
Alla dina mannar ska vara ute och leta varje dag.
Bevaka North Road och Hucknall Road.
Ta med hundar. Mastiffer-
-blodhundar och jakthundar.
Hitta dem.
Hitta deras gömställe och bränn dem i deras sängar.
Men se till att denne Robin Hood kan ställas inför min vrede.
Sätt igång-
Och vad Marian anbelangar...
Är hon hos honom?
Inte är hon väl det?
Jag kan inte tro att...
Jag ska döda honom.
Ge mig 50 man. Jag ber dig!
Nej, Miles!
Jag föredrar diskretare metoder.
Diskretare?
Baron, ibland är du så mjäkig att man blir rädd!
Nicole...
Min enda tröst.
Nicole, min inspiration.
Hode är vår. Du och jag kan fånga honom.
Vill du hjälpa mig?
Självklart.
Redo!
- Vart ska du, Rob? -På ett avtalat möte.
- Ensam? Det finns patruller överallt. -Det kan vara en fälla.
En Jag gärna går i.
Du kan inte rida ensam.
Då tar jag med mig Martin som min page. Hoppa upp!
Om vi inte är tillbaka vid midnatt sitter vi i Nottinghams fängelse.
Vem var Robin Hood innan han blev Robin Hood?
- Ingen särskild. -Alla är någon.
Var är vi? Vem ska du träffa?
Inte så många frågor. Vänta här.
Varför är det ett hemligt möte?
Är det en kvinna?
Din älskarinna?
Eftersom du är så nyfiken ska jag berätta en historia.
Det var en gång en oduglig fyllbult till latmask, lite lik mig.
Denne man blev vän med en härskare på ett stort slott-
-och på det slottet såg han den vackraste kvinnan i hela England.
Verkligen? l hela England?
Och i Frankrike, Spanien och hela världen.
Han förälskade sig i henne. Hon var inte bara vacker.
Hon var stolt och eldig. Vass som en rostagg-
-men mjuk som tistelfjun.
- Tråkar jag ut dig? -Nej! Nej då, berätta mer.
Tragiskt nog var hon bortlovad till en ond, brutal och ignorant man-
-som inte kunde göra henne lycklig.
- Eller? -Aldrig!
Aldrig någonsin. Vad hände?
Den unge mannen var stolt och kunde inte styra sitt temperament.
Han förbannade sin härskaran, blev fredlös och drog ut i skogen.
Och flickan gjorde väl inget?
Hon var dömd att gifta sig med den onda lorden.
Men en dag fick den unge mannen ett meddelande från henne.
Han skulle möta henne ensam.
- Vad menar du? -Han gjorde det, och nu är vi här.
Robin!
- Marian! -Nej, det är en fälla!
Vad pratar du om? Marian!
Säg inte emot! Spring för livet!
Tillbaka till floden. Vi måste simma.
- Vem är du? -Vi har inte tid med filosofiska frågor.
Floden!
Sätt fart!
Mot floden!
Efter dem! Kan ingen av er simma?
Hämta hästarna! Vi stoppar dem på andra sidan. Sätt fart!
Tror du mig nu?
- Prata med mig nu, Martin. -Vad ska jag säga?
Berätta vem du är och varför du färgat håret.
Jag är bara en pigg gosse med öga för flickorna.
- Lek inte med mig. -Du är så stilig när du är arg.
Tycker du om mig så här?
Marian?
Stanna!
Upp på kärran.
Har du sett två män korsa vägen?
- Jag har ju ögon. -Krångla inte, Walesgubbe.
- Såg du någon? -Walesgubbe?
Ja, jag såg faktiskt någon. Jag såg Englands kung rida förbi.
En till kvick kommentar så ska jag...
- Så ingen har korsat vägen? -Det stämmer, kapten. Det stämmer.
Sprid ut er i skogen. De måste vara nära.
Kom så!
Ni kan komma fram nu.
- Är de borta? -Ja. Visst är det mysigt där inne?
Jag heter Emlyn, och jag vill inte kallas Walesgubbe.
Du räddade livet på oss, Emlyn.
- Det här är Martin, och jag... -Säg inget. Låt mig gissa.
De skriver sånger om dig, dina muntra mannar och det ni gör.
Det ger oss styrka, mr Hood.
Det är hedrande att ha dig på min kärra.
Det är vi som är hedrade. Vad är det vi ligger på?
Det är 100 pilbågar som baron Daguerre ska testa.
- Inte vanliga bågar, utan långbågar. -De är enorma.
Sex fot långa och träffar mitt i prick på 200 fots avstånd.
Och skjuter runt hörn?
Inga engelsmän kan motstå dåliga skämt.
Nej, men de genomborrar rustningar på 50 stegs avstånd.
Normandiska soldater är inga problem.
Som en duva på ett spett. De är tänkta att spetsa dig, mr Hood.
Vad betalar Daguerre för dem?
50 mark, om jag har tur. Baroner betalar ofta inte alls.
Du får 100 mark, och så mycket mat du orkar så länge du stannar.
Tillbaka igen. Tänkte du anmäla mig saknad hos baron Daguerre?
Sluta ta dumma risker, Rob.
Emlyn här har helt fantastiska vapen.
En sex fot lång båge.
- Den kan genomborra rustningar. -Skjuter den runt hörn?
Nej, men den kan steka ägg. Imorgon kan ni få pröva dem.
Martin, ge Emlyn mat och vattna hans häst.
Med nöje, Robin. Kom.
De har tredubblat belöningen för dig. Det talas om prisjägare i Nottingham.
300 mark, Rob.
Mer än en fattig kan drömma om.
Många är desperata. De svälter.
Vem kan klandra dem om de anger en bunt banditer?
Det 'är sant.
Det finns ett sätt att få dem på vår sida, Rob.
Vad har ni beslutat?
Samlas här.
Priset på Robins huvud är 300 mark, och på oss 100 mark.
- Jag skulle sälja dig för 50. -Du skulle sälja din mor.
Vi har fattat ett beslut. Skatterna vi stal är saxiska skatter.
Vi bör driva in vår egen skatt från alla abbotar, riddare, rika köpmän-
-godsägare och baroner i Barnsdale och Nottingham, och ge till de fattiga.
- Vad säger ni? -Ge bort allt? Du måste vara galen!
Nej, Harry. Pengarna tillhör dem, inte oss.
Annars kan vi förlora allt. Någon kommer att snacka.
Och vi behåller en del av pengarna.
En inkasseringsavgift. Ska vi säga hälften?
Så alla tycker det? Ni är galna hela bunten!
Varför inte ge dem allt, och maten också?
Någon som vill sluta sig till Harry? Ni kan ge er av och behålla allt.
Ni är galna.
Okej, jag gör det. Skål för det.
Will, du och Runnel pojkarna tar Wentbridge och Snaith.
Much och Little tar Nottingham.
Marian.
Du och jag rider västerut.
1000 mark till varje by, och se till att de vet varifrån de kommer.
Från Robin Hood?
De dödade Tanzie! Tanzie är död!
De dödade honom!
Vad hände?
Jag vet inte vem du är, unge man-
-och var du har varit om du inte ser-
-att detta är normandiska soldaters verk.
Vad gjorde han för fel?
De påstod att han kände den där Robin Hood. Det gjorde han inte.
Men om han gjort det hade han inte berättat något.
Så de dödade honom.
Min make.
Och sen tog de all mat, alla djur och allt värdefullt i huset.
Till och med min 12-åriga sondotter.
- Vad skulle du göra med såna män? -Jag skulle döda dem.
Här.
Det ger honom inte livet åter, men du kanske kan köpa lite mat.
De är dina. Återtagna från dem-
-av Robin Hood.
Varför?
För att vi är saxare.
Enligt den logiken borde jag döda dig.
- Gav du dem pengarna? -Ja. För sent.
Jag vet inte vad jag ska säga, men jag känner mig skyldig.
- Vad ska det tjäna till? -Ur vägen!
Vi borde vara ett. Jämlika och fria.
Ja.
Han är här för att hämta pengarna.
Bara för att visa vilka dårar ni engelsmän är.
Rakt igenom, Emlyn?
Heliga Guds moder! Det gick!
Som sagt var, ni är engelsmän.
Vet du vad jag skulle kunna göra med 100 såna? Walesiska trollkarl.
Tror ni att jag är en dåraktig kung, eller en vekling?
Att jag kan låta en baron förlora min skatt, medan alla andra betalar?
Eller ska de betala mer för att ersätta förlusten?
- Nej, Sir. -Majestät!
Nej, Ers Majestät.
Ni är inte dåraktig eller svag.
Baron Daguerre, det är ni som är dåraktig och svag.
Det tjänar inget till att längta efter min bror Rikard. Han kommer inte tillbaka.
Och det tjänar inget till att vara god mot bönderna. Då rånar de er bara.
Ja, Ers Majestät.
Det var inte kungen som lät fredlösa råna kyrkor och resande.
Det var inte kungen som lät fredlösa stjäla hans skatter.
Nej, det var det inte. Jag tillåter heller inte att denne Robin Hood-
-fritt rider omkring i mitt rike och blir en folkhjälte-
-som hotar att störta hela feodalsystemet-
-utan vilket England skulle återgå till forna dagars anarki.
Folket sjunger ballader om honom.
De ser en ny saxisk ledare-
-som kan hota min tron.
Han vill bara att normander och saxare ska leva tillsammans i fred.
Jaså?
Så ni och han-
-är i stort sett överens?
Var han er vän?
Nej, Ers Majestät.
Var är er brorsdotter?
Jag önskar att jag visste, Ers Majestät.
Det sägs... att hon är med honom.
Jag vet inte, Ers Majestät.
Vi tänker hjälpa er, baron Daguerre.
40 av mina bästa soldater stannar här.
Jag ställer dem under Sir Miles Folcanets befäl.
Ers Majestät...
Äntligen.
Ni kan räkna med mig.
Vända på varje grässtrå i Barnsdale, Sherwood och Nottingham-
-tills han och hans banditer har förts till galgen-
-och sprättats upp medan de ännu lever.
Jag tillåter inte att min tron hotas!
Jag tillåter inte att saxare hånar normander-
-och jag ska ha mina pengar!
Oroa dig inte.
Vi ska leta rätt på honom åt dig.
Martin?
Martin!
Martin?
Martin.
- Vi hittar honom inte. -Harry har något fuffens för sig.
Sadla ett dussin hästar och sök igenom skogen.
Du där! Öppna!
Inga krämare idag.
- Bort med dig. -Jag är ingen krämare.
Hälsa Sir Roger att jag har en bröllopspresent till Sir Miles.
Hälsa att jag har med mig bruden.
Släpp in honom.
Du har förändrat dig, Marian. Mår du bra?
- Jag har aldrig mått bättre. -Titta vad hon gjort med sig själv.
Jag tänker göra värre med dig.
- Håret är ingen förbättring. -Det går att tvätta ur.
Tvätta henne!
Du kan skrubba mig och doppa mig i parfym, men det är för sent, Miles.
Det du önskar har skänkte åt en annan man, med största välbehag.
Bort!
Sir, om jag varit till någon hjälp
-finns det kanske någon liten belöning...
Var hittade du henne?
I Sherwoodskogen, sir. Jag kände genast igen henne.
Så du är inte en av Hodes mannar?
Inte alls, sir. Han är inte att lita på-
-enligt vad jag hört.
Du är en lögnare!Ta med honom ner.
Ta reda på allt han vet. Gömstället, vapen, antal. Få honom att sjunga ut!
Jag gjorde det bara för belöningen! Jag ska berätta allt om Robin Hood!
Allt! Jag ber er!
Är du säker på att det var hon?
Och de ska gifta sig imorgon?
- Jag måste in på slottet. -Kungliga gardet är överallt.
De är farliga.
- Ursäkta mig. Jag måste tillbaka. -Tack.
Du är en god vän.
Bröllopet får inte genomföras.
Det finns vägar in på slottet. Emlyn kan köra in sin kärra.
Du kan inte bringa oss i fara för att stoppa ett bröllop.
Visst är det narrarnas dag imorgon, men vi behöver ju inte bete oss som...
Much, du är ett geni. De förväntar sig att vi väntar här som rädda kaniner.
Harry har nog berättat allt. Låt oss inte göra vad de förväntar sig.
Vi tar striden till dem i deras fort.
- Hur? -Det är narrarnas dag imorgon.
Narrarnas parad kan inte nekas tillträde någonstans.
Så vi bildar en parad.
Tuck blir narrpåve och kör Emlyns kärra.
Alla ska vara med. Mimare, jättar, gycklare.
Ett riktigt narrtåg.
Sir Miles, hon är inte anständig.
Nej, Nicole.
Hon är inte anständig.
Men jag tar henne ändå.
Förstår hon det? Hon ska vigas imorgon.
Hon ska stå vid min sida, och när hon får frågan ska hon svara "ja"!
Du är en dåraktig och rå man, Miles. Ditt begär äcklar mig!
Jag gifter mig inte med dig imorgon eller någon annan dag.
Jag har frivilligt gett mig själv till en annan man.
Du ska gifta dig med mig imorgon!
Och din andra man kommer att dö.
Hon är ditt ansvar.
Se till att honom kommer imorgon.
Lämpligt klädd-
-och villig!
Nicole, du är en kvinna med stor aptit.
De flesta kvinnor är...
varelser med stor aptit.
Vilket män inte tycks förstå.
Är det stötande?
Nej.
Men vi måste stiga upp.
Den stora bröllopsdagen.
Jag somnar som en rikare man om...
Hon kommer att vara där.
Min bror uppfostrade en stolt flicka.
Inte undra på att Robert älskar henne.
Det är därför han kommer hit.
Han är redan här.
Han kan inte hålla sig borta.
Ordna till rubinen. Du är så fumlig.
Se så, flicka. Sätt den i mitten.
Stå inte bara där och glo.
Flytta på er.
Du är den vackraste brud England har skådat.
Jag är den sorgligaste brud England har skådat.
Jag...
Gör plats för narrarnas skepp!
Jag är kaptenen och narrpåven!
Nu öppnar vintern vårens dörr-
-låt oss därför dansa och sjunga som förr!
Att narras och skratta-
-och vända uppochned på världen!
Så släpp djuren upp i er säng!
Dansa och rumla, vissla och lek...
...för solen har drivit... -Stopp!
Kung Bore på... flykt.
Slödder som ni kommer inte in här idag. Försvinn!
På narrens dag får varken fattig eller rik-
-stänga sin port, för då kommer skratt och glädje aldrig mer hit.
Så öppna i dårskapens namn! För oss in i vinets hamn.
Vi ska roa oss med skämt och sång, så ni skrattar och ler natten lång.
Släpp in dem.
Öppna!
Vi har samlats här idag inför allsmäktig Gud-
-för att förena dessa två i det heliga äktenskapet.
Ner med demonkungen! Befria djävlarna!
Skynda er!
Dela ut dem!
Kämpa!
Kom igen, kämpa nu!
Framåt!
Marian, dotter till Sir Reginald Daguerre av Westlake-
-svär du inför allsmäktig Gud-
-att ta denne man, Miles Folcanet, riddare av Derby-
-till din äkta make?
Att ha och omhulda honom, att bli ett kött-
-att älska, hedra och lyda-
-i både nöd och lust, hälsa och sjukdom?
Du ska säga ja.
Marian?
Jag tänker inte gifta mig med honom.
Inte inför Gud eller någon annan.
Spänn bågarna!
Skjut!
Spänn bågarna!
Skjut!
Jag tar henne, vad hon än säger.
L Guds åsyn är allt tydligt, min son, och hon vill tydligen inte ha er.
Abbot, jag bad inte om din åsikt eller din version av Guds åsikt.
Vig oss till man och hustru nu, annars får du träffa Gud ansikte mot ansikte.
Inta slottet!
Framåt!
God morgon, baronen.
God morgon, Sir Miles.
Håll i dig, Marian.
- Hode. -Folcanet
Den här gången har du tagit dig vatten över huvudet.
Liderliga...
förrädiska...
ondskefulla...
saxiska...
tölp!
- Jag dör! En präst! -Jag är präst!
Jag måste bekänna mina synder innan jag möter min skapare.
- Du har inte tid. -Ge en välsignelse!
Min Son.
- Dina synder är dig förlåtna.
Du har spelat ut ditt sista kort.
Daguerre!
Du har blod på händerna, baron! Mitt folks blod.
Bara för att hålla oss nere och behålla era odugliga kungar.
Ska en saxare prata om oduglig?
Vet du varför ni förlorade? Ni är för inkompetenta för att vinna.
Lögn!
Vi ska göra England till världens främsta nation, trots engelsmännen.
En nation trälar som leda av tjuvar-
-rövare och despoter.
Är det verkligen vad du önskar, baron?
Vi kan erövra Europa.
Fler trälar och fler despoter.
Ge mig mitt land tillbaka.
Det är mitt land också.
Släpp då ditt svärd.
Säg god natt!
Marian!
Robin!
Jag ska hugga dig i bitar som den orm du är!
Akta dig för min spelande tunga.
Du är död, din orm.
Välkommen till helvetet.
Mina vänner, som baron och feodalherre i detta grevskap
-betygar inför er min vördnad för dem-
-vars anspråk på detta land är större än mitt.
Till Sir Robert Hode och er alla.
Res dig, Roger.
- Vi bor alla på denna ö. -Ja.
Och för att visa vägen in i framtiden ska vi hålla bröllop mellan saxare-
-och normand, mellan Robert och Marian!
Förutsatt att hon samtycker förstås.
Jag gifter mig inte för att symbolisera en fred eller för att stadfästa ett avtal.
Men jag tar denne man-
-för att han får vårträdet att blomstra-
-och bina att surra i mitt bröst.
Jag tar denne man för att han väcker våren i mitt hjärta.
Vid sankt Georgs tå!
Låt tuppen gala och klockor ringa!
Låt de gröna skotten spira!
Låt flickor fnissa och smaka krydda stark.
För ett bröllop, en förening, vi längtar att se-
-och vi vet att nu ska det ske!